„Obecně se průměrné uspokojení nezajištěného věřitele v konkurzu pohybuje mezi 3 a 5 %,“ říká Jiří Koubek, advokát z advokátní kanceláře Arrows, která zastupuje i klienty v kauze krachu skupiny C2H Michala Mičky. V jakém stavu je insolvence C2H? Kolik investoři dostanou zpět? A jaké další kauzy korporátních dluhopisů jsou na spadnutí?
Jak se ke kauze typu C2H, kde se jedná o krach společnosti, dostane advokát?
Víceméně náhodně. Postupně do naší advokátní kanceláře přicházelo čím dál víc investorů i s tím, jak se z médií dozvídali, že tuto kauzu řešíme.
Ozývali se z jednoduchého důvodu. Měli nakoupeny dluhopisy od jednotlivých společností ze skupiny C2H a tyto společnosti jim přestaly vyplácet výnosy. Tušili, že mají problém, do toho v médiích probíhaly informace, že celá skupina je insolventní a půjde do úpadku, a lidé věděli, že musí situaci řešit. Tak se obrátili na nás, protože máme s těmito kauzami zkušenosti.
Zastupujete investory skupiny C2H v insolvenčním řízení. V jaké fázi se tento případ aktuálně nachází?
Pořád ještě na začátku. Máme za sebou zhruba 8 měsíců insolvenčního řízení. Za tu dobu se uskutečnilo přezkumné jednání a dvě schůze věřitelů. Na poslední schůzi věřitelů se odsouhlasilo provedení auditu C2H, který má ujasnit finanční toky v rámci skupiny a identifikovat případné neúčinné právní úkony, které byly uskutečněny v minulosti a které by mohl insolvenční správce napadnout a pokusit se vtáhnout ušlé prostředky zpátky do majetkové podstaty.
Kolik ze své investice mohou na základě aktuální situace investoři dostat zpět?
Všichni se upínáme k provedení auditů. Obecně se průměrné uspokojení nezajištěného věřitele v konkurzu pohybuje mezi 3 a 5 %. Je velmi nízké. Nicméně pokud by se prostřednictvím auditů podařilo najít nějaké ušlé prostředky, které by bylo možné vrátit zpět do majetkových podstat, tak by se mohlo uspokojení věřitelů navýšit.
Podle toho, co se aktuálně nachází v majetkové podstatě, víme, že žádné velké uspokojení pravděpodobně nebude. Ty společnosti nic nevlastní, byly to účelově založené společnosti k tomu, aby od investorů vybíraly peníze a dál je rozposílaly dovnitř do skupiny na financování jednotlivých projektů. Není tam žádný nemovitý majetek, není tam žádné velké know-how. Ty společnosti reálně nic nevlastní.
Tedy uspokojení věřitelů bude spíše na té nižší úrovni 3 – 5 %, nebo to bude ještě níže?
Já doufám, že to bude aspoň těch 3 až 5 %, ale pokud by se nám podařilo do majetkové podstaty dostat zpátky nějaké ušlé peníze, mohlo by to být i víc. I v mediálním prostředí zaznívalo, že zhruba 1 miliarda korun, která se z dluhopisů vybrala, nemohla jen tak někde zmizet. Nad celým případem se vznáší pochybnosti, jak se mohla tak obrovská suma peněz „projíst“ jen za provoz celé skupiny. Může se tedy ukázat, že nějaké peníze mohly být vyvedeny ještě před začátkem insolvenčního řízení, a to bude mimo jiné předmětem zmiňovaných auditů.
Jak to popisujete, tak to začíná připomínat klasické Ponziho schéma, kdy firma vybírá peníze od investorů a využívá je kromě svého provozu na vyplácení dřívějších investorů. Je i toto v případě C2H reálná možnost?
Možné to určitě je. Pan Mička se dušuje, že v tomto směru bylo všechno v pořádku. Nicméně i v médiích proběhly informace, že celá skupina byla insolventní ještě před nástupem koronavirové pandemie, která úpadek jenom urychlila. A nebýt koronaviru, úpadek by nastal tak jako tak.
Je určité podezření, že financování skupiny mohlo probíhat na bázi Ponziho schématu. To bude případně předmětem vyšetřování trestněprávní větve tohoto případu. Už v tuto chvíli byla podána řada trestních oznámení jak na jednotlivé společnosti ze skupiny C2H, tak na pana Mičku.
Tím, že se v tomto případu angažujete i mediálně, dostávají se k vám i další případy, které zatím ještě nejsou mediálně známé, ale jsou na podobném principu?
Ano. Mám pocit, že se z korporátních dluhopisů stává fenomén dnešní doby. Těch kauz přichází čím dál víc. Aktuálně se zabýváme např. kauzou skupiny Plastic z Ostravy, která také vydávala korporátní dluhopisy a která na sebe na přelomu listopadu a prosince podala insolvenční návrhy. Zatím ještě nebylo rozhodnuto o úpadku.
Lze předpokládat, že i v této kauze bude mnoho poškozených vlastníků vydaných dluhopisů.
Tato společnost zdůvodňovala svou insolvenci tím, že není připravena infrastruktura na sběr a prodej třízeného odpadu k recyklaci. Je to skutečně tím důvodem insolvence, nebo za tím vidíte ještě něco jiného?
Nechtěl bych spekulovat. Ta kauza je úplně na začátku. Jediné, co je k dispozici, jsou insolvenční návrhy jednotlivých společností.
Nejsme detektivní kancelář, takže nevidíme dovnitř těch společností, jaký je skutečný stav. Můžeme vycházet pouze z veřejně dostupných informací. Uvidíme, jak se insolvenční řízení bude vyvíjet, jaké informace budeme dostávat i od klientů – vlastníků dluhopisů, popř. i jiných věřitelů, kteří se na nás obrátí. Nicméně zatím musíme vycházet z toho, co je zveřejněno v insolvenčním rejstříku a podle toho jednat.
Do insolvenčního řízení se může poměrně snadno věřitel zapojit sám. Když využije advokátní kancelář, tak ho to něco stojí. Jaké benefity můžete přinést oproti samostatnému zapojení investora do insolvenčního řízení?
Máte pravdu, že se věřitel může do insolvenčního řízení přihlásit i sám. Stačí vyplnit přihlášku pohledávky, zaslat ji soudu a stává se účastníkem řízení, pokud tedy přihlášku vyplní správně a insolvenční správce jeho pohledávku uzná.
My nabízíme klientům benefit plynoucí především z hromadného zastupování. Ve chvíli, kdy máme v jedné kauze větší množství věřitelů, kauza se stává pro klienty podstatně levnější, finančně příznivější, protože náklady se dělí mezi všechny věřitele. Právní zastupování je tedy stojí výrazně méně, než kdyby si najali advokáta samostatně. Přitom zpravidla ze všech úkonů, které děláme, mohou benefitovat všichni naši klienti, ať už jde o nejrůznější podání či vyjádření.
A pak je tu obrovská jednotná hlasovací síla, kterou můžeme uplatňovat díky zastoupení většího množství věřitelů na schůzích věřitelů. Jejich hlas je tak mnohem více slyšet, než kdyby hlasovali sami.
Jak vnímáte jakési „černé pasažéry“? Když uděláte nějaký úkon, tak je efektivní pro všechny věřitele, nejen pro vámi zastoupené. A zároveň když někdo bude hlasovat s vámi, tak tím také získává benefit jednotné velké hlasovací síly.
Je to tak a je to naprosto legitimní. Každý si může vybrat vlastní cestu, kterou insolvenčním řízením půjde.
My nabízíme klientům ještě další benefity, jako je například pravidelný informační servis. Když to vztáhnu na kauzu C2H, pro klienty je velmi složité se v této kauze orientovat, protože je tam více linií insolvenčního řízení. Je tam ještě Kara Trutnov, Pietro Filipi. Je to sice jedna skupina, ale je potřeba rozlišovat jednotlivé společnosti, což ne každý věřitel, kterého zastupujeme, dělá. Proto jim posíláme pravidelné newslettery, kde je informujeme o tom, co se aktuálně děje, co to pro ně znamená a jaké chystáme kroky. Pomáháme jim se v kauze zorientovat.
Není to jen o tom, že bychom za klienty hlasovali, děláme pro ně více věcí. Nicméně pokud se někdo rozhodne být „černým pasažérem“, jak jste ho nazval, a chce se s námi vézt, nemůžeme s tím nic dělat. Můžeme být jenom rádi, pokud hlasuje za stejnou věc jako my.
Naznačil jste, že korporátních dluhopisů bude v dohledné době padat víc. V jakém okamžiku byste doporučil investorovi, aby se obrátil na advokáta? Má čekat až na přihlášku do insolvenčního řízení?
Určitě čekat nemá. Všem doporučuji začít řešit situaci hned, jak se dozví o tom, že existuje s jejich dluhopisy nějaký problém. Jsou případy, kdy s tím je možné něco dělat ještě před samotným zahájením insolvenčního řízení.
Klientům doporučujeme, aby se ihned podívali do emisních podmínek, do smlouvy o úpisu dluhopisů a veškeré dokumentace, kterou k dluhopisům mají. Z těchto dokumentů mohou zjistit, jak mají postupovat v případě, kdy emitent nevyplácí výnosy, nebo v případě jiné krizové situace. Mohou tam najít odpověď, která může jejich riziko minimalizovat.
Za nás doporučujeme jednat hned a nečekat na to, až začne běžet lhůta pro přihlašování pohledávek do insolvenčního řízení. To je opravdu nejzazší lhůta, kdy už není na co čekat, a přihlášku musíte podat. Existují ale možnosti, jak jednat ještě před samotnou insolvencí emitenta. Nikdo neví, jestli emitent v insolvenci nakonec skutečně skončí, nebo ne. Ideálně tedy jednat hned na začátku.
Co může dělat investor, který své peníze příliš nesleduje, v případě, kdy zmešká lhůtu pro přihlášení pohledávky v insolvenčním řízení? Má ještě nějakou šanci získat alespoň něco ze své investice zpět?
Bohužel zmeškání lhůty pro přihlášení pohledávky do insolvenčního řízení nelze podle zákona prominout. K pohledávce, která není ve lhůtě přihlášená, se v insolvenčním řízení nepřihlíží. Je potřeba si to hlídat, sledovat situaci kolem emitenta. Neříkám každý den, ale alespoň jednou za čas. Pokud třeba přestanou chodit výnosy z dluhopisů, tak hned zbystřete, něco se děje.
V loňském roce se řešilo několik velkých kauz. Stále byla aktivní kauza C2H, Arca a další společnosti. Dojde v letošním roce k dalšímu nárůstu počtu řešených kauz firemních dluhopisů, nebo se situace již začne zklidňovat?
Bohužel očekáváme, že nárůst počtu insolvenčních řízení s emitenty korporátních dluhopisů bude pokračovat. Všechno tomu nasvědčuje. V médiích se objevují v podstatě každý týden nové kauzy. Nic nenasvědčuje tomu, že by se to mělo uklidňovat. Naopak. Jen za konec loňského roku máme nové kauzy typu skupiny Plastic, začíná se hodně hlasitě mluvit o Helske a dalších kauzách, které budou mediálně zajímavé.
Očekáváme nárůst nových kauz, než že by začaly ubývat.
Jsou vedle kauz Plastic a Helske další, které ještě neproběhly médii, ale vy již tušíte, že se schyluje k insolvenci?
Ano, máme i takové kauzy, které řešíme v předinsolvenční fázi. V současné době třeba za klienta řešíme korporátní dluhopisy vydané společností Český průmyslový holding, která přestala vyplácet klientům výnosy, nereaguje na jejich výzvy a celkově se tváří, že přestala vyvíjet jakoukoliv činnost. Tam očekávám, že dříve či později dojde k insolvenčnímu řízení.
Je to smutný obor. Každá nová kauza znamená problémy našich klientů, což nechceme. Je velmi smutné poslouchat, jak přišli mnohdy o celoživotní úspory. To nám je velmi líto.
Děkuji za rozhovor.