I ti největší optimisté asi musí počítat s růstem úrokových sazeb. Podle České národní banky je zvyšování sazeb stále ve hře a momentálně se dá očekávat, že by v roce 2019 mohlo dojít ke dvěma zvýšením repo sazby. Pokud k tomu skutečně dojde, základna pro stanovení orientační hladiny úrokových sazeb hypotečních úvěrů by v roce 2019 mohla vzrůst o 0,5 procentního bodu.
Z tohoto pohledu si troufnu odhadnout, že pokud nedojde k nějakým nečekaným vlivům, pak na konci roku 2019 budeme mít průměrné úrokové sazby uzavřených obchodů někde kolem 3,2 – 3,4 %.
Úvěrářů je o třetinu méně
Ke konci listopadu 2018 skončilo dvouleté přechodné období pro složení odborných zkoušek podle zákona o spotřebitelském úvěru. Jak se blížil konec přechodného období, bylo jasné, že významná část registrovaných osob ve skutečnosti úvěry nedělá, nebo tak okrajově, že jim nebude stát za to, aby zkoušku složili. Na počátku roku 2018 bylo v registru evidováno kolem 23.760 vázaných zástupců. Toto číslo se až do listopadu 2018 nijak zásadně neměnilo, nicméně během několika dalších dnů se počty značně zredukovaly a k 16. 1. 2019 je v registru evidováno asi 16.000 osob (1). Zmizela tedy plná třetina registrovaných subjektů. Rád bych věřil, že se tato očistná kúra projeví pozitivně. Ve většině případů se jednalo o zprostředkovatele, kteří úvěry dělali jen okrajově jako doplněk jiné činnosti. A nevyhnutelný nedostatek kvalifikace takových osob mohl být pouze a jen ke škodě.
(1) Pro jistotu upřesním, že při běžném dotazu do registru to vypadá, že v registru je přes 18.000 osob. Není to úplně přesné. Asi 2.700 záznamů je duplicitních. Jsou to osoby, které zastupují jednu společnost, která ale má v registru dvě role – např. jako poskytovatel a zároveň jako samostatný zprostředkovatel. Tím se počet záznamů v registru zdánlivě zvyšuje.
Doporučení ČNB se projeví na nižším objemu hypoték
V roce 2019 bude pokračovat především vliv omezení, které nám přineslo doporučení České národní banky. Po postupném zavedení limitů na LTV (poměr mezi výší úvěru a hodnotou zástavy) v letech 2016 – 2017, se v minulém roce změny nesly především ve znamení dalších omezujících poměrových ukazatelů – DTI a DSTI (poměr mezi celkovým zadlužením klienta a výší jeho příjmů, resp. poměr mezi výdaji na splátky úvěrů a příjmy klienta).
Z pohledu dostupnosti úvěru omezení DTI/DSTI neznamená změnu k horšímu u těch klientů, kde už dříve byly do bonity započteny významnější náklady – míněno především náklady na domácnost. Manželský pár se třemi dětmi před zavedením doporučení DTI/DSTI zřejmě dosáhl na obdobnou výši úvěru, jako dnes, protože limitujícím faktorem byl a stále je počet osob v domácnosti. Poměrové ukazatele DTI/DSTI se „nestihnou“ projevit.
Nejvíce se limity projeví u jediného žadatele, u bezdětných párů, u rodin s jedním dítětem, tedy tam, kde samotné náklady domácnosti nejsou tak limitující jako nové poměrové ukazatele. Extrémně nepříjemné mohou být hotovostní půjčky (často na poměrně malé částky) na krátkou dobu – díky relativně vysoké splátce významně zvyšují DSTI a omezují tak maximální možnou výši úvěru.
Osobně pokládám za větší problém zavedení limitů LTV. Zatímco limity DTI/DSTI „tlačí“ klienta k tomu, aby se příliš nezadlužil a klient se do jisté míry může přizpůsobit tím, že sleví ze svých nároků a bude financovat levnější nemovitost, limit LTV ve výši 90 % zástavní hodnoty znamená výslovný požadavek na vlastní zdroje klienta. To tvrdě dopadá především na mladé lidi a mladé rodiny, kteří zatím neměli dost času k tomu, aby potřebnou částku naspořili.
Je sice pravda, že stále existují postupy, jak zajistit klientovi potřebnou částku pomocí tzv. dofinancování, ale v podstatě je to postup, který nerespektuje doporučení ČNB a je otázkou, jak dlouho a za jakých podmínek budou tyto postupy dále fungovat.
Rok 2019 tedy bude ve znamení postupného přivykání si na nové nastavení hypotečního trhu a v hledání cest na straně bank i na straně zprostředkovatelů, jak se s novými pravidly vypořádat.
David Eim, místopředseda představenstva GEPARD FINANCE